Tokyo, 1996
Herrn.
Det är dags.
ROXANE COSS
-Vilka är det? -Hyperdeath.
Hyperdeath?
Jag är tillbaks på tisdag.
Spänn fast era säkerhetsbälten. Kapten har påbörjat landningen.
POLIS
Flytta på er!
Sån fattigdom. Det här är en dålig plats att bygga en fabrik på.
Ja.
Vi behöver tolv till!
Operasångerskan har precis landat. Vi har satsat mycket på den här festen.
Presidenten måste komma. Det är nödvändigt.
Men för fan, säg åt honom att spela in den på videon.
Ja, Hosokawa kommer. Bygger han inte fabriken har vi ordnat allt i onödan.
Okej.
Vad ska jag säga till alla nu? Till japanerna?
Det är alltid jag som får framföra ursäkterna.
Det är en ära att ha er i vårt land, mr Hosokawa.
-Äran är min, mr vicepresident. -Tack.
Var god att godta min ursäkt för att presidenten inte kan närvara.
Han kallades för att föra samtal med Israel.
Mr Hosokawa förstår att statsangelägenheter kommer före.
-Han är en enkel affärsman. -Nej, nej.
Imorgon vill jag ta er till möjliga byggplatser för Nanseifabriken.
Ja.
Det här är Monsieur och Madame, franska ambassadören, Thibault.
-Angenämt. -Enchantée.
Trevligt att träffa er och tack för att ni tagit hit en sån talang.
Mr Hosokawa är tacksam att han får höra ms Coss i en så intim miljö.
En sån möjlighet får man bara en gång i livet.
Flygningen var lång och turbulent.
Det är soldater överallt som viftar med sina vapen.
Det är skräckinjagande.
Så Italien, England och USA. Jag menar det.
Italien, England och USA. Åtminstone under ett år.
Inte ens Teatro Colķn. Jag struntar i hur mycket de betalar.
Häng kvar...-Ja?
-De är klara. -Okej, de är klara.
Jag ringer dig sen. Okej. Hej då.
Bra. Låt oss få det här överstökat.
-Är det bläckfisk? -Ja. Det är jättegott.
I mitt land är opera nåt heligt, så att...
Seņorita Coss. Jättevackert. Ni ser bedårande ut.
-God kväll. -Tack, ms Coss.
Hola.-Hej.
Mr Hosokawa, får jag presentera ms Roxane Coss?
-Det är en stor ära. -Åh nej, äran är min.
Jag har förstått att ni ville höra "Rusalka"?
Han tyckte om att höra er sjunga den i Wien.
Tack.
Om en mänsklig själ skulle drömma om mig må han minnas mig när han vaknar.
Det är en poetisk tanke. Jag avslutar mitt program med den.
Ni vet väl att det är "Lilla sjöjunfrun"?
-Ja. -Men det är opera...
...så alla dör i slutet.
-Ska vi? Låt oss börja. -Ja.
-Tack för att ni kom, monseigneur. -Tack för inbjudan.
Han är operafantast. Han så gott som bad att få följa med.
Okej. Jag hoppas att ni uppskattar det, fader.
Följ med mig. Du kan vänta där.
Mina damer och herrar, vi är den södra befrielserörelsen.
-Vi söker president Masuda? -Var är ni president Masuda?
Ta ett steg fram, president Masuda.
-President Masuda kunde inte närvara. -Du ljuger!
-Ner på golvet! Var tysta! -Dra för gardinerna!
Hitta presidenten! Lägg er på golvet!
-Tolk. -Tolk?
-Var tysta! Var är president Masuda? -Tysta!
-Var är presidenten? -I sitt hem.
-Tala annars dödar jag dig. -Han ville inte missa sin tv-såpa.
-Han hade tackat ja, men ångrade sig. -Hans tv-såpa? Är det sant?
-Ja, det är sanningen. -Du ljuger!
-Säg sanningen. -Det är sanningen. Det är det.
-Han är inte här. -Det måste han vara.
-Jag lämnar dig aldrig. Jag lovar. -Flytta på dig, jag kan inte andas.
Säg åt dem att sluta skjuta.
-Han kan inte. -Rör på dig!
Var lugn.
Lämna vapnen utanför dörren.
Gå ut framför gisslan med händerna bakom huvudet.
Lämna vapnen utanför dörren. Gå ut framför gisslan, med händerna...
De kräver att alla gisslan släpps omedelbart.
President Masuda som skulle ha deltagit i tillställningen-
-kommer inte att ge med sig.
Frun till gerillaledaren finns bland de hundratals politiska fångarna...
-Var kommer ni ifrån? -Paris.
Vad gör ni här?
Hur kan du sjunga så där?
Snälla.
Nej, nej. Det är bra tack.
Snälla.
Tack.
Arigatéo.
-Vakta min väska. -Ta bort avspärrningen.
Res dig, du ska öppna dörren.
-Tyst!-Res på dig. -Ja, ja, ja.
-Res dig! -Ja.
Jag skjuter dig om du försöker fly. Har du förstått?
-Min son. -Tyst och öppna dörren. Öppna!
Joachim Messner. Jag jobbar för Röda korset.
Jag är obeväpnad.
-Det är Röda korset. -Släpp in honom.
Är du säker på att du vill gå in? Det är inte säkert att du kommer ut.
De låter mig gå. De är inte ute efter fler gisslan nu.
-Han har inget. -Kom in.
-Vem är du? -Messner. Jag är från Schweiz.
Jag talar väldigt lite spanska.
-Leta rätt på tolken. -Hämta tolken.
Jag talar lite engelska, men inte mina kamrater.
-Jag har en tolk utanför. -Nej, inga fler. Vi har en tolk.
Vänta.-Tolk!
-Är det okej? -Var försiktig.
Är du tolk? Engelska, franska? Nåt språk du föredrar?
Gen Watanabe. Vilket som.
Vad vi vill är förstås att all gisslan friges villkorslöst...
...oskadda.
Hämta hit president Masuda. De kom hit för presidenten.
De frigör alla i utbyte mot honom.
-De ger er inte presidenten. -Det är honom vi vill åt.
Jag kom hit på semester. Det verkar som ingen av oss får som vi vill.
Han har rätt. Masuda kommer aldrig att komma.
Tyst, det är ingen som frågat dig.
Hans sår måste sys. Jag hämtar en läkare.
Nej! Inga läkare, inget ska sys!
-Han var inte särskilt vacker ändå. -Allt avstannar om han blöder ihjäl.
-Var är sykorgen? -Jag vet inte.
Varför vet du inte det? Hämta den! Skynda dig!
Spring, för fan!
Har vi nån läkare? Nån är väl läkare?
Hjälp honom, snälla, det är min man. Hjälp honom.
Vi har bara fem minuter på oss.
Oroa er inte. Jag kan ge första hjälpen.
Titta upp.
-En, två... -Aj!
Förlåt.
Vem kan sy honom? Vem kan sy? -Du, sy honom.
Nej, det gör jag inte. Jag är ledsen.
Vem kan sy?
Nej, nej, nej.
Nej, nej...
Inte mer, inte mer, inte mer...
Återgå till din plats.
-Lägg er ner båda två. -Nej, jag väntar utanför.
Skriv ihop era krav. Jag är tillbaka om en timme.
Låt honom gå. Han får gå.
Ja, jag kommer.
Fort!
Ni får alla kvinnor, arbetarna och prästerna.
-Alla som är sjuka. -Varsågod, befälhavarn.
Första sidan är saker vi behöver. Den andra ska läsas upp för media.
Våra krav.
Alla politiska fångar som hålls i regeringens olagliga fängelser-
-måste sättas fria.
-Alla? -Ja.
Det är deras bröder och systrar. De är redo att dö för dem.
Ingen måste dö.
Nåja, vi kommer alla att dö en dag.
Men just nu är det upp till regeringen.
Om det rinner blod blir det deras fel.
Hallå, hör upp!
Ställ er upp är ni snälla. Kan jag be er stå upp, tack.
Kvinnorna på rummets högra sida.
Männen på vänstra sidan.
-Rör på er. -Du ska gå hitåt.
-Jag älskar dig. -Alla de sjuka ska ut.
-Alla de sjuka ska lämna huset. -Jag också.
Gå till den sidan.
-Christopf! -Rör på er.
-Vad är det med dig? -Mitt insulin är kvar på hotellet.
-Har du diabetes? -Ja.
Hjälp! Vi behöver hjälp! Den här mannen är sjuk.
-Nej. -Han är sjuk. Han behöver mediciner!
Flytta henne dit. Alla kvinnor ska dit.
-Det är bra. Det är bra. -Nej, du ska ut härifrån.
Kom igen, kvinnor på en sida, män på andra.
-Vänta där, damen. -Ta henne.
Flytta på dig. Backa. Backa!
-Okej, okej. -Backa. Gör som jag säger.
-Alla kvinnor ditåt. -Kvinnorna ska backa.
Ta honom.
-Gå tillbaka till ledet. -Alla arbetare får gå.
De äldre också.
-Fader, ni får gå. -Kom.
Jag stannar. Ni kommer att behöva en präst.
-Det är bäst att ni går. -Med all respekt, seņor.
Jag stannar.
Dra er tillbaka.
Då så. Vi ska gå ut nu. Kvinnorna först.
-Kom efter mig. -Ett led, ett led.
Lugnt och stilla.
-Allt kommer att gå bra. Gå ut. -Skynda er.
-Alla de sjuka ska lämna huset. -Kvinnor hitåt.
Alla ni. Gå ut i ett led.
-Vänta. -Nej. Nej!
Hallå!
Håll koll på dem!
Gå ditåt.-Vakta henne.
Vi sa att vi skulle frige alla kvinnor.
Hon är väldigt viktig. Det vore ett misstag att frige henne.
Behåll lugnet. Fortsätt att gå.
Vad gör du? Vi kommer alla ut. Håll er lugna.
-Mår du bra? -Det är ingen fara.
Kliv in i bussen. Var snälla att kliva in i bussen. Tack.
Vänta på Roxane. Var är Roxane?
Hon är inte ute! Roxane Coss är inte ute!
Roxane! Var är hon?
Roxane!
Nej!
-Skjut inte! Skjut inte! -Släpp in mig!
-Ring efter en ambulans! -Sänk vapnet, Ishmael!
Det är ingen fara. Allt är bra.
-Katolik? -Jag vet inte. Han är norsk.
Jag har aldrig frågat honom.
-Katolik? -Ja? Jag är född i den tron, men...
Jag vet inte om han är det. Vi är bara kollegor.
Jag ger dig syndaförlåtelse.
I Faderns, Sonens och den heliga Andes namn.
Ger du honom den sista smörjelsen?
Må Herren som ger dig syndaförlåtelse ge dig tröst och frälsning.
-Nu har vi en död man. -Det är väl inget nytt för dig.
Sångerskan måste släppas fri. -Mr Watanabe?
Nej, bara om presidenten kommer.
Du sa alla kvinnor. Hur ska vi förhandla om jag inte litar på dig?
Hör nu, Röda korset, vi står inte på samma sida.
-Jag väljer aldrig en sida. -Då är du på maktens sida.
Det är du som har ett vapen. Du har makten här, så släpp henne. Snälla.
Jag sa nej. Vi behöver henne mer nu än tidigare. Hon stannar.
Hjälp till här. Gå igenom allt så det inte ligger några vapen däri.
-Här har du antibiotika. Ta dem. -Okej. Gracias.
De borde inte ha tagit in maten på den där.
De kunde ha tagit det på två omgångar av respekt.
De har ingen respekt för nåt eller nån. De är inte mänskliga.
Jag ska försöka få ut dig så fort det går.
Tack.
AMBULANS
-Mördare! Mördare! -Mördare!
Bröder och systrar! Vi är inte mördarna!
Det är staten som är mördare! Mördare är deras armé!
De svälter ihjäl oss! Vi slåss för folket!
Den södra befrielserörelsen!
-Allt ordnar sig. -Hämta nya order från befäl Alfredo.
Följ med honom, Beatriz. -Kom hit.
-Varför är vi här? -För folket.
För folket. Du är deras soldat.
Om nåt händer, om nån dör så är det för folkets skull.
-Får jag lov att utgå? -Utgå.
Min chef, mr Hosokawa, har bett mig framföra hans beklagande.
Han ville att jag skulle säga att er ackompanjatör var väldigt begåvad.
Det var väldigt snällt av honom. Kan ni upprepa er chefs namn igen?
Hosokawa. Han känner sig ansvarig för det som skett.
Han har inte skjutit nån.
Mr Hosokawa... Gen sa att ni känner er ansvarig.
Det är ni inte.
Han ljög om att bygga en fabrik här så att han kunde höra er sjunga.
Det var fåfängt att godta en privat- konsert av en storstjärna som gåva.
Han blir alltid berörd av er sång.
Han har hört er på La Scala, i London och i New York.
Han måste älska opera.
För honom är er röst opera.
Han känner skuld över er ackompanjatörs död.
Nej, nej, nej. Snälla, jag sjunger på många...
...många privata fester runt om i världen.
Med all respekt så kom jag inte hit för att sjunga för er.
Jag kom för de betalade för det.
Om nån ska ha skulden är det jag. Jag tackade nej flera gånger...
...tills de erbjöd rätt summa.
Nej, tro mig. Jag är bra på att skylla på folk.
Men jag skyller inte på er.
-Vad är det? -Kött.
Jo, jag ser det. Men vilket sorts kött? Det är väl bäst att inte fråga.
Tack.
Har alla koll på sina platser?
-Har alla koll på sina platser? -Ja!
Nu! Kom igen! Fort! Skynda er! Fort!
Snabbare, snabbare!
Alla är döda. Kom så går vi.
Jag vill att ni först förflyttar er vänsterut och högerut.
Son... Kom hit.
-Låt oss prata. -Det är inte tillåtet.
Jag säger att du får.
Du har 40 sekunder på dig.
Det viktigaste är att raka sig i skäggväxtens riktning. Alltid.
Men än viktigare är att vattnet är väldigt varmt.
-Vad gjorde du? -Jag vet inte.
-Befälhavaren!
Befälhavaren!
Han lekte med vattnet och det tog slut.
-Gilberto förstår inte. -Nej! Sänk vapnet!
Tack. Gracias.
Regeringen har stängt av vattnet till huset för att göra allt mer obekvämt.
Det förstår jag.
Vi behöver vatten.
Befälhavaren Alfredo vill skjuta nån för att visa vem som bestämmer-
-men jag har en annan idé.
-Vilken då? -Jag vill att ni sjunger.
Jag vill att ni sjunger så pass högt att djuren där ute kan höra er.
Hur hjälper det?
Det kan påminna dem om vad som står på spel.
Nej. Jag tänker inte sjunga. Inte för er.
Han säger åt er att göra som de säger.
Eller vadå? Tänker ni skjuta mig?
Ni har behållit en kvinna, en amerikanska, una americana.
Vad tror ni det händer med er om ni skjuter mig?
Jag behöver nog inte göra det ni vill.
Madame Coss. Vi överlever inte länge utan vatten.
Men vi ger inte upp. Vi måste befria våra bröder och systrar.
Vi är allt de har. Så sjung, är ni snäll.
När de hör skönheten i er röst-
-så kommer kanske den här kriminella regeringen att finna en lösning.
-Var lärde ni er engelska? -På universitetet.
Jag är lärare. Jag var lärare.
Historia. En gång i tiden.
Det har aldrig gått en vecka utan att sjunga, om jag har varit frisk.
Jag måste börja öva snart. Jag vill bara inte göra dem till viljes.
Mr Hosokawa... Vad anser ni?
Tycker ni att jag ska sjunga?
Han sa att er röst aldrig kommer att tillhöra dem.
Spelar nån av er piano?
Nej.
När började ni lyssna på opera?
Hans far tog dit honom som barn.
När började ni sjunga?
Jag vet inte. Jag minns inte. Mamma säger att jag alltid sjöng.
-Ursäkta? -Ja?
Kan ni spela piano?
Säg till Röda korset att skicka in en lärare så lär jag mig för henne.
-Ja. Tack. -Jag sjöng, dagarna i ända.
Det var som ett språk som jag kunde tala.
När jag var sju hittade mamma en lärare och resten är historia.
Ni då? När lärde ni er att...
Det ni gör.
-Jag blev ingenjör. -Jaha. Har ni ritat den?
-Från fönstret. -Ja, jag är väldigt imponerad.
Monsieur Thibault? Kan ni spela piano?
Ja.
Bravo!
Tack. Tack.
Tack.
God morgon.
Var är megafonen? Tack.
-Har du köpt den? -Va?
-Har du köpt den? -Nej, jag fick den av dem.
-Och nyhetskanalerna? -De är alla informerade.
Varför hjälper du dem?
För ni behöver vatten och jag vill inte att nån mer dör.
Inte ni. Nej, ni sjunger inte.
Skjut inte! Skjut inte!
Är du säker på att de inte skjuter? Alla gillar inte opera.
-Sätt fart. -Okej.
Herrejösses.
Klar!
Jag behöver inte den. Den är inte bra.
-Jag vill börja om. -Vad hände?
Jag har inte sjungit på en vecka. Jag vill börja om.
-Klarar ni av det? -Ja, om ni slutar snacka.
En gång till! Från början!
Börja!
Börja om, sätt fart.
Det var en av de mest enastående konserter jag varit på.
Vad tyckte ni?
Gisslans säkerhet är vår högsta prioritet.
Titta. Vad härligt.
Titta på henne. Hon stirrar på dig.
Jag vill prata med henne. Var min tolk.
Talar du spanska? Han är ganska bra på det.
Talar du spanska?
Lite grann. Vi kan alla prata spanska.
Men jag borde kunna prata det bättre.
Din spanska är väldigt bra.
-Tyckte du om musiken? -Den var väldigt vacker.
Carmen!
Snyggt att du frågade om musiken.
-Här är hon, befälhavaren. -Tack, Carmen.
Madame Coss.
Jag vill tacka för er hjälp.
Om ni verkligen vill tacka så kan ni befria mig och alla andra.
Tyvärr kan jag inte det, men jag kan ge er bekvämare boende.
Hej.
Varsågod.
Jag sjöng för maten. Det här är min belöning.
-Vad heter du? -Carmen.
Jaså, Carmen.
Roxane.
Jag är ledsen. Jag pratar inte spanska.
Tack. Det här var trevligt.
Då så. Det var trevligt att prata med dig.
Adiķs, Carmen. Tack.
-Ska vi hämta Gen? -Vad är det i lådan?
Nothäften och krämer till ms Coss. Spelkort. Det vanliga.
Vad fan är det frågan om?
Är du CIA?
-Vad är du? -En idiot. Det är vad jag är!
Jag är bara en jäkla idiot, som tillbringar sitt liv med att medla-
-mellan folk med vapen!
Trodde du att jag visste? Att de berättar nåt för mig?
De berättar inget! Hitta nån... Hitta nån annan bara!
Jag hittade den här i mitt rum och tänkte på er. Nej, jag kan inte.
Jag hatar när jag inte kan, så spela du.
Nej, nej.
-Ja. -Ni tänker lära mig att spela, va?
-Drottning. -Okej, okej.
-Det här tar en evighet. -Ja.
-Du får inte använda den. -Jag vet.
Du sjunger som fjärilarna.
Sätt inte på teven! Är det förstått?
Sätt inte på den jäkla teven!
Du påminner mig om min son när han var sexton.
-Jag är inte din son. -Jag vet.
-Jag är ledsen. -Stick.
Tolk.
-Vad vill du? -Sch!
Lyssna bara.
Lär mig att läsa. Lär mig bokstäverna på spanska.
-Vill du läsa på spanska? -Och engelska.
Och engelska. Ja, det kan jag göra.
Två på morgonen, efter tredje vaktskiftet.
Vid porslinsskåpet bakom köket.
Somna om.
Låt oss börja.
Ja.
-Det är hästen. -Hästen?
-Kan jag hoppa? Kan jag gå så? -Nej.
-Vill du gifta dig med mig? -Ja, María.
"Are you married?"
-"Are you married?" -Jättebra.
Klantig. "Clumsy".
Ursäkta.
Är ni gift??
-Gift... Ni? -Håller du på att lär dig engelska?
Förstår du?
Bra. Jag har varit gift två gånger.
Första gången var jag väldigt ung och det varade i fyra månader.
Andra gången gifte jag mig med min manager.
Det var ingen bra investering från min sida.
Men jag var så ensam, så...
Hur tror du det är med de andra?
Hur är det med mr Hosokawa?
Är han gift?
"Chicago es una ciudado hermosa."
"Chicago es una ciudad hermosa."
Ni är inte min enda student.
Jag lär Carmen att läsa och skriva.
-Är hon en bättre student än jag? -Ja.
Det finns få studenter som är lika bra som hon.
Ms Coss? Chicago es una ciudado hermosa.
Chicago är en vacker stad. Jag är från Chicago. Har jag berättat det?
Den är det. Den är väldigt vacker.
Det är kallt på vintern. Väldigt kallt.
Och somrarna är varma. Nästan outhärdligt varmt. Det är...
Nej, översätt inte det där. Han behöver inte...
Han behöver inte veta att jag är en idiot.
Är det jag? Är det? Jag förstår.
-Hon håller på att falla för honom. -Seņora Coss...
...falla för seņor Hosokawa? Har hon sagt det?
Kanske. Hon pratar med mig på morgnarna när jag vaktar hennes rum.
Men jag förstår inte vad hon säger. Du borde lära mig snabbare.
-Men seņora Hosokawa då? -Hon bor i Japan.
Miljontals kilometer härifrån.
Dessutom kommer han inte att åka hem.
-Vad menar du med det? -Nu bor vi här.
Men inte för alltid.
Vi har bara några minuter. Jag vill prata om det du sa.
Vad menade du med att nu bor vi här?
Tänk dig själv, Gen. Vore det så hemskt om vi bodde kvar här?
Men det måste bli ett slut på det här, förr eller senare.
De här situationerna varar inte för evigt.
Ingen är olycklig här.
Här är vi alla olyckliga.
Är du inte lycklig?
Carmen...
Ett ögonblick.
Vilken bra timing. Jag har några frågor om Anton Tjechov.
Tjechov? Jag är mer förtjust i Tolstoj, men vi kan prata om Tjechov.
-Mår du bra? Du ser lite krasslig ut. -Det går nog över.
De kanske låter dig gå om du är sjuk.
Nej, nej, nej. Jag har ingen avsikt att gå härifrån. Jag stannar.
Åh, titta. Toan är ledig nu.
Oroa dig inte, Gen. Jag kan hålla en hemlighet.
Tidigare skickade de tillagad mat.
De tycks vilja att vi lagar maten själva.
-De kanske börjar glömma oss. -Jag hoppas inte det, för din skull.
Tillaga den.
Kör, kör, fortsätt framåt. Fortsätt hitåt.
Vad är den till?
Håll händerna i luften.
Han är grön.
Lugna dig.
Är det sant att regeringen funderar på att skjuta ihjäl oss?
-Varför det? -För att ge rebellerna skulden.
-Det låter ologiskt. -Om rebellerna grips av panik...
...så kan de döda oss alla i ren desperation.
Ger du den här till regeringen, är du snäll?
Vi borde prata om det. Det kan inte fortgå längre.
-Snälla, de spelar. Sätt dig. -Är det en schackakademi nu?
Sätt dig.
Du var väl lärare innan allt det här? Din fru sitter fängslad.
Dina barn bor i Sverige, hos släktingar i Stockholm, eller hur?
-Är det ett hot? -Nej, det är det inte.
Om de erbjuder att frige din fru plus en handfull fångar-
-som inte begått våldsbrott kan du tänka dig att frige gisslan?
-En handfull fångar? -Runt tio. Det är inte officiellt än.
Jag måste övertyga andra sidan.
Och fri lejd till Venezuela för er alla.
-Flyg till Stockholm från Venezuela. -Där jag får träffa mina barn igen?
Där du får träffa dina barn igen.
Jag är säker på att de saknar dig. De fruktar säkert för ditt liv.
Kan du inte göra det för dem?
Alla.
Vi måste befria alla politiska fångar.
Snälla, fundera på det.
-Gör det snabbt. -Jag har funderat på det.
Vänta! Låt mig följa med dig ut.
Vad pratade ni om?
-Jag försökte köpslå med honom. -Och?
-Vi får vänta och se. -Tänker de fortsätta att förhandla?
-Jag vet inte. De berättar inget. -Snälla. Nåt måste du veta.
Det här kan inte fortgå är jag rädd.
Du borde gå med på det.
Vi kan inte fortsätta så här. Vi måste öppna ögonen. Vakna.
Och om vi går med på det? De håller sitt ord och vi får leva.
De friger några och sen vad?
Vi är kriminella som friger andra kriminella.
Ständigt på flykt, efterlysta. Hur ska jag se mina barn i ögonen?
De kommer att erbjuda oss mer.
-Stå ut lite mer. -Som du vill.
Du kanske har rätt, eller så har du det inte.
Voilā! Vi börjar med kycklingsoppa, ā la Roxane.
Gud.
Bon appétit.
Vänta. Låt oss tacka för maten.
Fader, vi tackar för livet och för den här maten som Du gett oss.
För människorna som är med oss och för skönheten som omger oss.
Amen.
Okej, nog om det.
-Leve revolutionen. -Leve revolutionen!
-Skål. Smaklig måltid. -Tack.
-Carrot. Garota. Vad heter det? -Zanahoria.
-Det är morot. -Det är gott.
Tack.
Förlåt.
Det är gott.
Gen? Ursäkta.
Jag vill be dig om en tjänst.
-Vet du vem Carmen är? -Ja.
Ibland sover hon utanför mig. Kan du be henne att inte göra det ikväll?
Sen är det en grej till som jag vill men...
Det kanske är för mycket begärt.
-Vad gör du? Flytta på dig! -Var tyst!
Vart för du honom? De kan döda dig för det här!
-Vad gör du? -Han är kär i operasångerskan.
-Kär? -Ja och de vill vara ensamma.
Det är som sista avsnittet av "Maria".
Jag har inte sett det.
Okej. Jag ska inte säga nåt. Men var tyst om att jag sov på min post.
Jag älskar dig.
Vad är det med dig? Varför är du så lycklig?
Nej, nej. Det är för högt för dig. En gång till. Nej! Kom tillbaka.
Vad är det för fel på er? Respektera er kamrat! Idioter!
Sluta tjura. De kommer att skjuta ner dig som en ekorre. Gå ner.
Carmen. Få ner honom, är du snäll.
Hallå, Cesar! Kom ner.
Du kan inte stanna där uppe. Du har arbete att utföra.
Precis! Det hon sa.
Kom ner. Hur säger man kom ner?
Kom ner nu!
Är det okej om jag går ut? Jag vill prata med honom.
-Tror du att hon kan få gå ut? -Jag kan fråga.
Tack.-Hon sa: "Jag kan fråga".
-Var försiktig. -Hon är en fantastisk tjej.
Ja.
-Cesar har klättrat upp i ett träd. -Varför det?
Han är upprörd.
Seņor? Roxane Coss vill gå ut och prata med Cesar.
Jag tror att tolken måste följa med.
Vi kan skicka ut dem med några vakter.
Är allt okej?
Står det nåt i tidningen?
Inget.
Inte ett enda ord om oss.
Gen, säg till alla...
Säg till alla att vi ska gå ut.
-Alla? -Ja.
Vi måste få ner apan från trädet.
Ja.
Jag kan få ner honom utan problem...
Vi ska gå ut.
-Vi ska gå ut. -Allihop?
-Ja, alla. -Kom då.
Följ med, fader.
Det är dags. De ska döda oss. Det är min sista cigarett. Jag sa ju det.
Sluta tjata om det.
Kom igen.
Alfredo? Visitera dem.
Kom igen.
Visa lite glädje, för fan!
Vi är ute. Härligt.
Titta vilken vacker sol jag beställt.
Vad gör ni, galningar? -De är som barn.
Jag sa ju att du inte skulle ge dem det där.
-Spring, spring! -De lär bli högljudda.
Lilla fader.
-Säg att han sjunger bra. -Hon säger att du sjunger bra.
Han vill veta om du tror att han är korkad.
Nej, inte för att han sjunger.-Men du är en idiot som klättrat upp där.
Säg att många av de bästa sångarna i världen är från Latinamerika.
Många av de bästa unga sångarna är från Latinamerika. Kom ner!
-Kom igen, kom ner. -Kom ner, kom ner.
Var försiktig.
Jösses, jag ville inte att han skulle hoppa ner.-Gick det bra?
Mår du bra?
-Ska du lära honom? -Vill han lära sig?
Vill han jobba hårt för att se om han har en röst?
-Vill du lära dig på riktigt? -Ja.
Men säg att jag lär mig bättre om vi är ensamma.
Det får du säga själv när du lärt dig engelska.
Ishmael! Varför står du där? Kom och jobba.
-Hjälp till att plocka löven. -Du vet att jag inte får gå dit.
Lögnhals. Du vill bara inte skita ner händerna.
-Du ogillar att arbeta, latmask! -Jag arbetar visst.
Jag har sett honom. Han gör mer än de andra.
Han är inte lika stor men han är stark som en oxe.
Kanske när det här är över...
-...kan han arbeta för mig. -Titta, min sons boll.
Ishmael!
När det här är över ska du jobba för mig, Ishmael, kom ihåg det.
-Ja. -För mig, Ishmael.
Nej, du kan inte jobba åt ryssen. Du ska jobba här.
Kanske.
Kom igen, fader!
-Vad gör du, Gilberto? -Be Gud om hjälp, lilla fader.
Spring! Spring!
-Vad gör ni? -Vi spelar lite fotboll.
Kom, du kanske har lust att vara med.
Kom igen, alla tillsammans.
Snart kommer de inte att låta mig komma hit.
-Mister du ditt jobb? -Regeringen har förhandlat klart.
Jaså, vi har inte fått nåt rimligt förslag.
Snälla, ge upp. Gör det idag.
-Gå ut där alla ser er och ge upp. -Våra krav då?
Har du talat med dem i samma ton?
-Kommer de att ge upp? -De ger inte med sig en milimeter.
Det är lönlöst, oavsett hur länge ni väntar.
-Då dödar vi gisslan. -Nej, för ni är inga mördare.
Ni måste frige dem. Nu.
Varför faller det på oss att alltid ge efter?
Ska vi ge upp för vi har en så lång historia av att ge upp?
500 jävla år.
Tror du inte att jag saknar min fru?
Mina barn?
Tror du att vi har glömt?
Tror du att den här drömmen, den här hemska drömmen...
...gör mig glömsk?
Jag glömmer inget.
Jag är tacksam att det var du.
Vi klarar det, även om de håller oss här för alltid.
Håller er för alltid? Är du galen? Du var den smartaste här förr.
Nu är du lika knäpp som resten.
Hur gick dina förhandlingar?
De gick... De gick bra.
Ge det lite mer tid, är du snäll. Vi har inte råd att oskyldiga dör.
Självklart. Generalen vill tala med er. Han är inte på sin vanliga plats.
-Passa! -Gör den större.
-Ni har Gud vid er sida. -Ge mig bollen.
Här, här.
Där är den, där är den!
-Mål! -Kom igen!
-Spring då! -Kom igen, rör på er.
Jag spelar ute.
Mål!
Ska du inte spela fotboll? Gör större gropar.
Stora cirklar. Djupare. Var inte rädd.
Ja, och den andra och så...
Okej? Så här.
Så där ja.
Han är inte beväpnad.
Nej! Han är obeväpnad. Jag sa att han inte var beväpnad! Nej! Ishmael!
Carmen!
Se upp, Gilberto!
Dö inte, dö inte.
Nej! Nej!
Carmen!
Det är min fru! Det är min fru!
-Carmen! Carmen! -Roxane!
Nej!
Simon!
Simon! Simon!
Herr president.
ETT ÅR SENARE
Det är dags.
Översättning: Angel Hammer